I forrige episode:
Kong Henrik vil ha dere til London.
Vi kommer selvfølgelig.
Hans mor drepte barn...
- ...så han skulle få tronen. - Nå er det ditt.
Han baserte kravet om England på at du sto ved hans side.
- Hva om jeg nekter? - Folk i York vil gjøre opprør.
- Voldtar du meg? - Tror du at du kan velge?
Jeg er kongen, jeg kan ikke det!
Et barn! Mitt barnebarn.
Han blir vår. Vår egen rose av York.
Er det sikkert at York-prinsene er døde?
De tror du er død, gutten min.
Jeg skal få min bror tilbake. Jeg motarbeider dem-
- uten at de vet det. Glem "ydmyk og botferdig".
"Skjult og tålmodig". Det skal være mitt motto.
Deres nåde? Kongen vil se Dem.
Går det bra?
Jeg er snart ikke uvel lenger.
Biskop Morton. Velkommen til vårt hoff.
Jeg er beæret av Deres sønn.
Jeg er blitt utnevnt til det kongelige råd, -
-og så til rikskansler av England.
Guds vilje, og selvsagt vår.
Og piken? Er hun lydig?
Hun har en rolle å spille.
Men ikke moren.
Smilet ditt er nesten overbevisende.
Og det gjør vondt i ansiktet.
Hører jeg én gang til om eksilet, -
- kveler jeg ham med fasanbena han er så glad i.
Klarer jeg åtte ukers rundreise?
Ikke vær lei deg.
Dette skal bli til vår fordel.
Men jeg skulle ønske jeg kunne bli med deg.
Biskop Morton har ankommet.
Min datters kjole er for trang.
Vi går og skifter.
På turen kan vi finne ut hvem som støtter York.
Det er viktig å vite det.
De La Pools sviktet oss så raskt-
-at det er forferdelig.
Staffords støtter ikke Henrik, -
-men vi kan ikke gå til dem.
- Francis Lovell. - Lovell?
- Er ikke han Tudor? - Richard sa det motsatte.
Han stolte helt og fullt på ham.
Han lurer sine fiender, han er for York.
Da er Lovell vår mann.
Og han er i York.
Jeg rir gjennom England og gjør hva?
Du viser deg fram.
Som den rette kongen.
- Så jeg paraderer bare? - Folk må få se deg med egne øyne.
Og du må se så rik og kongelig ut som Gud har gjort deg.
Og Deres bilde pryder snart-
-hver kongelige mynt.
- Denne og denne - Nei. Svart.
Jeg vil ha det enkelt.
Men De må ha et sverd.
Skulle jeg ikke vinner deres hjerter?
Deres undersåtter husker kampen-
-og endring av styre.
Det vil ta tid å lege Englands sår.
Det kan oppstå...
...trefninger.
Men York-slekten er borte, Henrik.
Det er ingen som kan stå opp mot deg nå.
Hvilken rute følger turen?
Jeg har gamle venner jeg gjerne vil se.
- Fra York? - Det var de en gang, ja.
Men nå er huset mitt ødelagt.
"Takket være meg."
Hvis jeg ikke besøker dem, vil de tro at jeg er din fange.
Er det bildet av de to slektene nå forent-
-av et lykkelig, fredelig ekteskap?
Vi drar via Northampton, -
- gjennom Nottingham og opp til Lancaster.
- Ikke York? - Selvfølgelig ikke.
Stedet bærer slektens navn, -
- din ætt. De siste forræderne har sitt tilholdssted der.
Hvorfor smiler du?
Fordi du gir dem mer makt hvis du frykter dem.
Hva er det?
Tre Stafford-rebeller?
Med alle dine Tudor-vakter frykter du-
-disse våpenløse menn?
Du vil gjøre dem til helter hvis du holder deg unna.
Fortell hvem du vil besøke.
Møtet skjer åpent, og du sier du er fornøyd.
To lasteskip i kanalen er overfalt av burgunderne.
Pga. Handelsrettighetene de måtte oppgi.
- Hvor mye er tatt? - Ubetydelig.
- Mest vinimport. - Jasper?
Vi vil dra via York og innvilge kongelig audiens.
- Men Henrik... - De skal ikke tro at jeg er redd!
Kjære Francis Lovell.
Vårt liv er endret siden sist vi sås.
Men jeg møter deg gjerne-
-når vi reiser gjennom York.
- Hva heter du? - Ruth, Deres nåde.
Hvis jeg betrodde deg et brev, -
- kan jeg stole på at det ikke når kongen?
- Selvfølgelig, Deres nåde. - Takk, Ruth.
Takk. Piker. Lesetime.
Kjære Henry Stafford.
Lizzie skuffer meg.
Jeg håpet hun ville stå imot-
- og være lojal mot sin egen slekt, York.
Men hun liker kong Henrik-
-og adlyder ham.
Kongemoren?
Hennes eneste klage over Henrik er visst-
-i ektesengen...
Hun sier at hans manndom sjelden er å stole på, -
- og selv når han prøver seg på fremstøt...
Cecily.
Hvordan er rommene?
Trenger du noe?
Nye kjoler?
Ja, det ville vært... Tusen takk!
Jeg blir glemt for Lizzie.
Og din mor? Hvordan har hun det?
Det må være vanskelig å stå i min skygge.
- Vanskelig å tape. - Min mor taper aldri.
Hun vinner alltid. Spør Lizzie.
De er meget gode venner.
Jeg vil savne deg mens du er borte.
Jeg vil ikke ha noen å dele min ondskap med.
Du ser strålende ut.
Barnet trives.
Takk, kongemor.
- Men du burde ikke reise. - Jeg er frisk.
Krigen har etterlatt arr i England.
- Og det kommer visst sykdom. - Langs Tudor-hærens rute, ja.
En hær av kriminelle fra landets verste fengsler.
- Det er ikke overraskende. - Det er neppe noe samband.
Men vi burde ikke ta noen sjanser med deg.
Nei, kanskje hun har rett.
Jeg kan dra i ditt sted.
Jeg er york. Vi viser likevel-
-at slektene lever i fred og harmoni.
Husk, Lizzie, "ydmyk og botferdig".
Det var selvsagt din mor som ville ha meg her.
Uansett hva du tror, vil hun ditt beste.
Kan du skrive mens du er borte?
Jeg vil kjede meg. Send meg nyheter, -
-så jeg får litt underholdning.
Som du vil.
Det vil uansett se bedre ut, -
- et ekteskap med ekte omsorg og kjærlighet.
Jeg burde ha dratt... Jeg skulle jo være premien.
Du må virke underdanig, ellers får de mistanker.
Og du vil jo like å spille dronning-
-med alle plottene for deg selv.
Alle må gjøre det vi kan, kjære Lizzie.
Jordmoren er her.
Ha det bra, kjære Lizzie.
Jeg skal skrive.
Biskop Morton vil ha en prat-
-om henne før vi drar.
Kom igjen.
- Hva skal vi, mor? - Mor, hva var det?
- Vær stille. - Mor!
Slipp meg!
Ikke rør dem!
Slutt! Ikke rør henne!
Vi vil trenge dem på turen.
Hvorfor bryr du deg? En seiersmarsj for Tudor?
Hvorfor vil du engang være med?
Med mindre du har et plott du vil igangsette.
Dere vil bli her til kongen er tilbake.
Jeg vil komme for å be med dere hver dag.
Slipp oss ut herfra!
Slipp oss ut!
Trengte vi ikke en york for å vise samhold?
Og vi har mange av dem som nå er lojale mot oss.
Henrik, det har vært ensomt uten deg alle disse årene.
Jeg håper vi blir kjent med hverandre igjen på turen.
Sykdommen har nådd vestsiden av London.
Burde vi virkelig ta sjansen?
Speiderne rir foran oss. Er det fare, får vi vite det.
Vår gutt må kreve kongeretten, -
-ellers blir farene enda større.
Hvor er min damesal?
Jeg kan ikke ri slik!
Det er nye tider, Eliza. Vi må endre oss, -
-eller dø.
Catherine.
Se etter Ned, stallgutten.
Følg med nå.
Anne, plukk hestehår fra kappen min.
Stå. Stå stille nå.
- Kan du se min mor, Maggie? - Jeg tror det.
- Er det henne? - Vi rir på hestene!
- Lizzie, kan vi ri på hestene? - Nei, de skal et annet sted.
- Men kan vi spille noe? - Ja! Vi spiller noe!
Vi kan da ha det gøy mens de er borte.
Været er også bra, unge Henrik. Gud må være på vår side.
Hent litt sot.
Hold vakt, Catherine.
- Hvor er spillene? - Spillene!
- De er blitt ryddet vekk, Deres nåde. - Ryddet vekk?
Fellesrommene er stengt.
- Mens hoffet er ute og reiser. - Vi er ikke det.
Deres rom blir ivaretatt.
Hvor er spillene, Lizzie?
Kongemoren-
-har gitt instrukser om dette.
Hvor er min bestemor? Hertuginne Cecily?
Jeg vil ha henne her.
Hun vil få komme til Dem.
Når De er i Deres rom.
Mor?
Ned!
Jeg trodde aldri de ville la deg komme.
Kan vi spille et spill?
Ja.
- Jeg kan ikke bli her. - Jo, og det skal de tillate!
Nei, det er mitt valg.
- Jeg drar. - Men det kan du ikke.
England er for forandret.
Jeg trodde ikke jeg skulle si dette til noen...
- ...men jeg er redd. - For hva?
De er barbarer.
Jeg beklager virkelig din vanskelige situasjon, Lizzie.
Du er så nydelig.
- Du var så lovende. - Det er jeg fortsatt.
Din skjebne er nå knyttet til din mor.
Jeg drar til min datters slott i Burgund.
Der er det i det minste noe å drikke.
Melus, hellige vanngudinne, bring ham til meg.
Hei, hei.
Hva er det? Greit.
Du er rastløs, hør min magi.
Kom igjen. En runde før du skal sove.
Gi meg Ned.
Hei, hva er det?
Til Francis Lovell.
Lizzie skrev at hun ville møte deg, -
- men vi holdes begge i Westminster-
-mot vår vilje.
Tudor-slekten har ingen krav på tronen, -
-likevel krever de den-
-på en slik måte at Gud må gråte.
De er en kreftsvulst som må fjernes-
-før den får sjansen til å spre seg.
Jeg har fått høre at du er en lojal York-mann.
Og hvis du er det, -
-trygler jeg deg-
-om å vise det nå.
Stafford-lordene hjelper deg.
- De har alt stått opp mot Tudor. - Francis Lovell?
Gjør som vi ber om, Lovell.
Gjør det for min døde sønn, -
-og for meg. Gjør det...
...og vi setter Edward Plantagenet på tronen-
- og England vil igjen få en hvit rose.
Deres nåde, kong Henrik.
Vi ønsker Dem velkommen til York.
Vi fryktet De ville snu pga. All sykdommen.
- Sykdom? - Det er ingenting.
Det er over.
Det er...
Jeg har villet se mitt land.
Og Tudor-grønt kler England godt!
Bli med. Vi har samlet inn skatter til Dem.
Først vil Yorks adelsmenn vise Dem sin lojalitet.
Dukk!
Beskytt kongen!
Ta ham! Ta ham!
- Stopp den mannen! - Beskytt kongen, få ham inn.
- Henrik! - Stopp ham!
Henrik!
- Det er ingenting. - Vær så snill! Du blør jo.
- La meg... - Hvilken sykdom har du holdt skjult?
Jeg framstår som en uvitende idiot.
Det er ingenting, det er normalt for årstiden.
Etter knapt en uke blir jeg angrepet allerede.
En York-rebell vi har oversett.
- De vil gi seg. Vent og se. - Jeg "ga meg" ikke.
Ikke på 28 lange år. Jeg kjempet for tronen.
Jeg betviler ikke at de som hater meg og er imot meg, gjør likedan.
Jasper har dratt etter dem.
Han vil finne og drepe dem.
Vi må slå hardt ned på slikt.
Lovell, stans!
Stans, i kongens navn!
- Stans ham, han er en forræder! - Stans ham!
- I Guds navn, hva er dette? - Opprørere?
- Forrædere. Flytt dere! - Dra tilbake.
Dra tilbake til York.
Er det ingen nyheter fra noen?
- Mor? Henrik? - Kanskje hun ikke får lov, Lizzie.
Hun ville finne en utvei, det vet du.
Ruth er ikke engang her.
Maggie, kan du gå og spørre Ned-
-om han har videresendt noen brev?
- Gå tilbake! Det er sykdom. - Sykdom?
Pest. Eller noe, jeg vet ikke.
De svetter og dør. Din frue må ikke få det.
- Hører du noe fra Lizzies mor? - Hører noe?
Hun er der oppe i det gamle tårnet.
Vil du returnere denne til henne?
Han sier at de faller om og dør.
- Hva skal vi gjøre? - Holde oss unna dem!
Han sier at din mor er her.
- Innestengt i tårnet. - Lizzie må ikke få vite det.
Da vil hun gå ut og kanskje skade babyen.
Lady Margaret sa jeg skulle passe på henne.
- Nei. - Ingen brev?
- Hva er det, Maggie? - Ingenting.
Jeg skulle bare ønske at det var nyheter.
Kjære kone, jeg trodde-
-at jeg skulle skrive om triumfer-
- i møte med mitt land og mine landsmenn.
En uke etter at jeg forlot London ble jeg såret-
-av en York-mann, Francis Lovell.
Jeg antar at jeg kan takke deg for det.
Så tross dine anstrengelser-
- er din mann og far til ditt ufødte barn, fortsatt i live.
Dette er ditt og din mors verk.
Hadde du vært med her, -
- ville hun ikke ha kommet levende tilbake.
Heldigvis fikk min mor henne låst inn på Westminster.
Min mor er ikke med ham! Hun er her!
- Visste dere det? - Det er sykdom.
Derfor sa vi det ikke. Vi vil ikke at du skal bli syk.
Lizzie, du har ikke lov til å være her ute.
Hvor ikke er det?
Hvor ille?
Folk dør. Alle er redde.
Tjenestepiken er død.
- Og mor? Og jentene? - De er i sikkerhet her.
Har noen sendt ut hjelp til folk?
Lizzie, hva skal du?
Gjøre det noen burde ha gjort alt.
Hvor lenge skal jeg være her?
- Jeg burde ridd ut med Jasper. - Du er konge.
Og da må jeg være her med min mor som en feiging?
Var det slik du ville ha meg som Englands konge?
Er du død, er du ikke konge noe sted.
Selv en mors kjærlighet kan ikke dra deg opp av graven.
Nå som vi er så langt nord, -
-synes jeg vi burde tenke politisk.
Kong James av Skottland trenger en kone.
Vi møter ham og tilbyr ham Elizabeth.
Sier han ja, er England kvitt henne for godt, -
- og den skotske trusselen er over.
Tror du ikke at med Elizabeth i Skottland-
- vil hun få skottene til å angripe oss, -
- kontakte lordene i nord, de har slått oss før, -
-og få York tilbake ved makten?
Flørt litt mindre med min onkel Jasper, -
-så gir du kanskje bedre råd.
Folk trenger leger, mat og begravelser..
Åpne skattekammeret.
Hvem har nøkkelen?
- Hvem har nøkkelen? - Jeg har den.
- Som Hans nådes rikskansler. - Så åpne det.
Frue, De vil risikere barnets liv...
- ...og Deres eget ved å... - Slå den inn.
- De gjør ikke det. - Hva?
Skal familier dø fordi dere er redde?
- Slå den inne! - Frue?
Kongen ville ha beordret det samme.
Få den opp!
- Stans. - Spark den! Spark den!
Dette er ran og forræderi.
Gå tilbake!
Stans!
- "Velsignet er de nådige..." - "Du skal ikke stjele."
- Gullet er kongens. - Det er vår plikt å hjelpe.
Det vet De godt.
De er ikke kronet til dronning og har ikke rettigheter.
Med mindre De holder meg nede, -
-gjør jeg det likevel.
Dette skal til de syke. Hold avstand...
- ...men folk må få det de trenger. - Dette går ikke.
- Det får konsekvenser. - Hvor er min mor?
De skal fortelle meg hvor, -
- ellers aborterer jeg på gulvet her, -
- og vi blør begge i hjel. De får skylden.
Bare en djevel vil skade et barn.
De er Deres mors datter.
Gud vil dømme Dem for Deres synd.
Så det er sykdom. Den vil være til vår fordel.
Cecily, jeg tror at jeg har fått det.
"Fordel"?
- Er det bra at folk dør? - Ja, selvfølgelig.
De vi si at kongen tok den med-
-og si det er Guds forbannelse.
Når mange nok er døde, vil de gjøre oppgjør og kaste ham ut.
Jeg sendte ut mat og penger.
Leger for å se til de syke. Vi er ikke monstre som lar folk dø.
Det er ikke opp til oss.
Ser du ikke at det er til vår fordel?
Skrev du til Francis Lovell?
- Ga ham ordre om å drepe kongen? - Selvsagt.
- Er han død? - Nei! Han er ikke død.
Han er i live. Hvordan kan du gjøre det!
Skrive til ham uten min viten, og sikkert i mitt navn!
Han skulle motarbeides. Betyr det annet?
At vi kontaktet lojale yorkere-
-som samlet menn og...
- For hva? - En krig!
En kamp. Ikke snikmyrde ham om natten!
Så du vil at han dør i kamp med flere tusen andre...
- ...så du kan ta avstand? - Selvsagt ikke.
- Hva da? - Han trenger slett ikke å dø.
Vi fjerner ham fra tronen og sender ham tilbake.
"Sender ham tilbake."
Og det vil han gjøre frivillig?
Finne en bondekone i Flandern og slå seg ned der.
Kanskje begynne å brodere litt.
Han vil ikke gi fra seg kronen så lenge han puster.
Selv om han ville, hadde ikke hans mor tillatt det.
Du har forandret deg.
- Jeg trodde du også ville se ham død. - Ja, selvsagt.
Jeg gjør det!
Men er det så enkelt å drepe noen?
- En morder. - Blir ikke du også morder da?
Lizzie...
Du må ha jern i blodet-
- hvis du skal bli dronning for vår slekt.
Dine trekk er altfor innlysende.
Han vet alt at det var du som sendte Lovell.
Du får oss alle innestengt.
Hjelper det York til seier?
Og poenget er at hva vi gjør, er opp til meg.
Jeg er dronning! Eller blir det snart.
Ikke du.
Nå lyder du da som en dronning.
Mor, du må gå tilbake til dine rom.
Biskop Morton sier det.
Og der skal jeg holdes-
- til kongen kan bestemme hva han skal gjøre med meg.
Han føler at jeg er en trussel mot Tudor.
Min.
Kanskje jeg vil trenge den.
Gud velsigne oss.
Spis brød, så dør dere ikke!
Teddy, ikke ta av deg pestmasken.
Jeg er Warwick! Kong Warwick!
Kong Warwick!
Kjære Henrik.
Takk for brevet, men du dømmer meg for hardt.
Jeg hadde ingenting med det du opplevde å gjøre.
Hvis du kjente meg, hadde du visst det.
Uansett situasjonen i England, -
-så vær i hvert fall klar over...
Det var ikke meg.
Og siden min mor er fengslet, var det jo ikke henne.
Så hvis England er imot deg, -
- må du gå i deg selv for å finne grunnen.
Din kone i London. Lizzie.
Lovell har flyktet.
Vi fulgte ham så langt som til Middleham.
Men han kom seg unna.
- Vi burde dra til London. - Hvorfor?
Det er utrygt å fortsette reisen.
Noen av våre soldater skifter side og går med rebellene.
"Skifter side" til hvem? Det er ingen konge som kan erstatte meg.
De vil ha jarlen av Warwick.
Teddy.
Den dumme gutten framfor Henrik?
De sier at Henrik er forbannet av Gud.
Hans styre vil falle.
Han brakte pesten, og England vil dø under ham.
Det gir York håp.
Dette kan vi bare ikke tillate!
Her. Ta dette.
- Blir de bra nå, Maggie? - Jeg tror det, Teddy.
De har i hvert fall sluttet å dø.
- Edward av Warwick. - Warwick!
Hans nåde kongen har beordret at du føres til Tower.
Nei, nei! Dere kan ikke, han har ikke gjort noe galt!
Dere kan ikke!
- Teddy! - Maggie, hjelp meg!
- Maggie! - Teddy!
- Maggie! - Teddy... Teddy!
Lizzie, de har tatt Teddy!
Han er i Tower, Lizzie.
Du må si at du sa vi skulle dele ut mat og penger.
Det er ikke derfor de har tatt ham.
Bruk hodet! Han er en York-gutt, Maggie!
Han er en trussel fordi folk kan foretrekke ham.
Kongemoren skriver til meg.
- Det var for å trygge Henrik. - Han er vår fetter.
Henrik er svoger og konge!
Må jeg velge side, tar jeg den jeg frykter.
Gå. Gå!
- Jeg får ham ut. - Du kan ikke.
Dere stenges inne hvis dere prøver å forlate slottet.
Lizzie, du vet hva de gjør-
-med York-gutter i Tower!
Ikke la dem drepe ham også!
De drepte bare én bror.
Richard rømte, men nå vet vi ikke hvor han er.
Maggie. Maggie!
- Du må ikke snakke om det. - Vi må hjelpe ham.
Vær så snill.
Hvordan framstår jeg nå?
Komme hjem i skam fordi jeg brakte pesten hit fra mitt eksil.
Gutten er stengt inne og blir ikke noe problem.
Vi skal etablere en privat vaktstyrke for deg.
Alt jeg sier, er visst galt.
Jeg fortjener det ikke-
-etter alt jeg har gjort for ham.
Vakt! Vakt!
Tilbake! Vekk fra kongen!
Er dere døve? Tilbake!
- Jasper? - Vi fortsetter.
Flytt dere! Slipp oss forbi!
Velsigne Dem for Deres godhet.
Hun brøt seg inn i skattekammeret.
Du har deg selv å takke.
Han kommer med rette til å bli sint.
Du ber ham vel slippe Teddy fri?
Hun truet arvingen, -
- og jeg fryktet hun ville bruke trolldom.
- Hvor er hun? - Straff henne, Henrik.
Alvorlig! Dette kan hun ikke slippe unna med.
Du kan ikke la folk dø på gatene når vi kan hjelpe dem.
Du får bare straffe meg.
Du får det til å virke så enkelt.
Du vet hvordan de vil elske deg.
Man høster som man sår, Henrik.
Hersker du med frykt, -
-får du bare hat og motvilje igjen.
Tar du før noen vil gi, vinner du dem aldri...
...uansett hva de later som.
Min mor sier det motsatte.
Var det hennes ordre - å stenge min fetter inne på Tower?
- Eller var det din? - Han er en York-gutt.
De ropte på ham-
-og skrek at de foretrakk ham.
- Hva skulle jeg gjøre? - Du vet svaret.
Vil du ha hengivenhet, slipp ham ut.
Og kan du la min mor komme ut også?
Jeg kan ikke stole på henne.
Så jeg skal ikke få se henne?
Tror du virkelig hun vil ditt beste, Lizzie?
Teddy er ingen trussel mot deg. Det vet du.
Selvfølgelig er han det. Han er elsket.
England hater meg!
De eneste hjertene jeg vant på turen, -
-var takket være deg.
De takket meg for dine handlinger.
De falt på sine knær og lovpriste meg.
Jeg skylder deg takk.
Hvis vi bare kunne samarbeide, -
-kunne vi være en konge for England.
Men du hater meg.
Og det vil du alltid gjøre.
Lovell har flyktet til Burgund.
Hertuginnen der har kapret tre nye skip.
Burgund er blitt rebellenes tilholdssted.
- Vi vil sende en hær. - Nei.
Ikke en hær, mor. Et fredsforslag.
Vi sender min mann og hans sønn Lord Strange.
Nei.
Jeg vil ikke ta din mann fra deg.
Det vil bli for hardt for deg etter alt du har gjort for meg.
Jasper vil reise sammen med lord Strange.
Han har ikke en kone som vil savne ham.
Glimrende.
Jeg slipper reising og to kanalkrysninger.
Straffet du henne? For å ha stjålet slottets gull.
Jeg takket henne.
Spurte du ham, Lizzie? Spurte du?
Jeg beklager. Han setter ham ikke fri.
- Men får jeg besøke ham da? - Ikke ennå.
Det vil ta tid.
Men jeg tror jeg vet hvordan jeg skal takle Henry.
Slik at vi kan vinne.
Jeg håper at det er en gutt.
Når Henrik har fått en arving, -
- vil kan kanskje ikke frykte Teddy lenger?
Henrik?
Det er noe jeg vil...
Gi meg hånden din.
Spark...
Du skal holde deg til dine rom. Til barnet er født.
En konge kan lage sine egne regler.
Bare dersom han vil gjøre sin Gud imot.
Du skal ta det med ro.
Vi tar ingen sjanser med arvingen.
Det er ditt valg, Henrik.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekst: Marion Larsen www.sdimedia.com